Хари Потер, Изабрани?
Пад у немилост Мелфојева жена и син напуштају суђење
Најновији затвореник Аскабана
Хари Потер.... Ко је Хари Потер?
...Нико. Неки кретен, заправо.
Чудне су те твоје новине...
Могла бих се заклети да сам пре неколико ноћи видела слику како се помера.
Стварно...
Или су ствари почеле да ми се привиђају.
Хеј, питао сам се... -У једанаест.
Тада ми се завршава смена.
Можеш да ми испричаш све о том кретену Харију Потеру...
Био си неoпрезан овога лета, Хари.
Волим да се возим унаоколо метроом.
Помаже ми да разбистрим мисли.
Прилично непријатно за видети, зар не? Прича је невероватно узбудљива, рекао бих.
Али сада није време да ти је испричам.
Ухвати ме за руку.
Учини како ти кажем.
Управо сам се Пребацио, зар не ?
Заиста...
И то поприлично успешно, могао бих да додам.
Већина људи поврати први пут.
Питам се зашто...
Добро дошао у шармантно сеоце Паланачки Пупољак.
Хари, претпостављам да се сада питаш зашто сам те довео овде вечерас.
Јесам ли у праву?
Заправо господине, после свих ових година, већ сам навикао да се ништа не питам.
Извади штапић, Хари.
Хорације?
Мерлинове ми браде! Не мораш да ме унаказиш, Албусе!
Морам ти признати да си био веома убедљива фотеља, Хорације.
То је зато што сам природно попуњен. Шта ме је одало?
Змајева крв.
А сада је на реду упознавање.
Хари, желео бих да те упознам са мојим старим пријатељем и колегом, Хорацијем Пужорогом.
Хорације... Па, ти већ знаш ко је ово.
Хари Потер...
Чему ова представа, Хорације?
Да ниси можда очекивао неког другог? - Неког другог?
Не знам на шта мислиш.
О... Добро.
Смртождери покушавају да ме регрутују већ више од годину дана. Знаш ли како је то?
Већ сам рекао не тим људима толико пута,
па не смем да останем нигде дуже од недељу дана.
Нормалци који живе овде су сада на Канарским острвима.
Мислим да бисмо могли мало да поспремимо за собом, а ти?
Добро.
То је било забавно.
Могу ли до тоалета?
Да, наравно.
Немој да мислиш да не знам зашто си овде, Албусе.
Одговор је и даље "не".
Апсолутно и неопозиво "не".
Веома личиш на свога оца.
- Осим очију. Имаш... - Мајчине очи, да.
Лили. Дивна Лили.
Била је веома бистра, твоја мајка.
Био сам још више импресиониран због чињенице да је била Нормалка.
Моја најбоља другарица је Нормалка.
- И најбоља је у нашој генерацији. - Немој мислити да имам предрасуда, не, не, не...
Твоја мајка је била једна од мојих апсолутно најомиљенијих ученика.
Погледај, ено је тамо, у првом реду.
Сви су моји... Свако од њих. Бивши студенти, мислим.
Препознаћеш Барнабаса Кафа, он ради за "Дневни пророк".
Увек прихвата моје сове ако желим да се пријавим и дам мишљење о вести дана.
Гвеног Џоунс,капитенка квидичког тима Светоглавске Харпије, даје ми бесплатне карте за мечеве кад год то пожелим.
Мада нисам отишао на неки меч већ дуже време...
А да, Регулус Блек.
Сигурно знаш да је његов старији брат Сиријус убијен пре неколико недеља.
Предавао сам читавој породици Блекових осим Сиријусу.
Права штета.
Талентован дечак...
Добио сам Регулуса, кад је он дошао на Хогвортс, наравно.
Али бих волео да сам добио комплет...
Хорације?
Да ли би ти сметало да узмем ово?
Обожавам мустре за плетење.
Не, наравно, али не идете већ ваљда?
Ох, мислим да препознајем изгубљен случај када га видим.
Штета.
Твој повратак на Хогвортс бих доживео као лични тријумф.
Ти си попут мог пријатеља господина Харија Потера. Јединствен.
Па, довиђења, Хорације.
Довиђења.
Добро, прихватам!
Али хоћу канцеларију професорке Веселомисле, не онај стари влажни кабинет који сам пре имао.
И очекујем повишицу! Ово су страшна времена за живот!
Страшна!
Заиста јесу.
Господине, шта се управо десило малопре?
Ти си паметан, талентован и познат.
Све оно што Хорације цени.
Професор Пужорог жели да те дода у своју колекцију, Хари.
Ти би био његов крунишући драгуљ.
Зато је пристао да се врати на Хогвортс.
А његов повратак је од кључне важности.
Бојим се да сам ти украо веома лепо вече, Хари.
Била је, заиста, врло згодна. Она девојка.
Нема везе, господине.
Могу да се вратим сутра, измислим неки изговор...
Ох, не враћаш се у Мало Кукумавчилиште вечерас, Хари.
Али, господине, шта је са Хедвигом? И мојим кофером?
Они те... Чекају.
Хедвига?
Maмa!
Џини, шта је било?
Само сам се питала када је Хари стигао овде.
Молим?
- Хари? Који Хари? - Хари Потер, наравно.
Ваљда бих знала да је Хари Потер у мојој кући, зар не?
Његов кофер је у кухињи, и његова сова.
Шта? Не, душо, то је немогуће.
Хари? Је ли неко рекао Хари?
Ја, њушкало. Је ли он горе са тобом?
Наравно да није, па ваљда бих знао да ли ми је најбољи пријатељ у соби или не!
Да ли сам то управо чула сову?
Нисте га видели, зар не? Изгледа да је негде у кући. - Стварно? - Стварно.
Хари! - Хари!
Какво дивно изненађење!
Зашто нам ниси јавио да долазиш? - Нисам ни знао...
Дамблдор...
О, тај човек! Али опет, шта бисмо ми без њега...
Имаш мало... Зубне пасте.
Па, кад си ти стигла овде?
Пре пар дана.
Мада неко време нисам ни била сигурна да ћу уопште доћи.
Мама је мало oдлепила прошле недеље.
Рекла је да Џини и ја немамо више шта да тражимо на Хогвортсу.
Да је превише опасно. - Ма, дај!
Није једина која то мисли!
Чак и моји родитељи, који су Нормалци, осећају да се нешто лоше дешава.
Углавном, Џини јој је рекла да је то бесмислица,
и требало јој је неколико дана али се на крају смирила.
Али, говоримо о Хогвортсу, тамо је Дамблдор!
Не постоји безбедније место!
Људи већ почињу да причају... Да је Дамблдор остарио.
Глупост! Па он има само... Колико он година има?
Сто педесет? Једна више или мање?
Циси! Не смеш! Њему се не може веровати!
Мрачни Господар му верује.
Мрачни Господар греши!
Хари Потер, Изабрани?
Нестани, Црворепу.
Знам да не би требало да будем овде.
Сам Мрачни Господар ми је забранио да говорим о овоме.
Ако ти је Мрачни Господар то забранио, онда не смеш да говориш о томе.
Спусти то, Бела, не смемо дирати ствари које нам не припадају.
Али, срећним случајем, веома сам добро упознат са твојом ситуацијом, Нарциса.
Ти? Мрачни Господар ти је рекао?
Твоја сестра сумња у мене... Разумљиво. Током година сам добро играо своју улогу.
Толико добро да сам чак преварио једног од највећих чаробњака свих времена.
Дамблдор је велики чаробњак. Само будала би то доводила у питање.
Ја не сумњам у тебе, Северусе.
Требало би да се осећаш почаствованом, Циси.
А и Драко.
Он је само дечак.
Ја не могу да променим одлуку Мрачног Господара...
Али је можда могуће да помогнем Драку.
Како?
Северусе...
Закуни се!
Дај Нераскидиви завет. А не само празне речи.
Да, он ће се потрудити најбоље што може... А када буде био највише потребан...
Само ће отпузати натраг у своју рупу...
Кукавички.
Извуци свој штапић.
Да ли ћеш ти, Северусе Снејпе, пазити на Драка Мелфоја
док се буде трудио да испуни жељу Мрачног Господара?
Хоћу.
А да ли ћеш учинити све што је у твојој моћи
да га заштитиш од сваког зла?
Хоћу.
А ако Драко не успе, хоћеш ли ти сам испунити задатак који је
Мрачни Господар наредио Драку да испуни?
Хоћу.
Приђите, приђите!
Имамо чини за сањарење... Крвавоносне нугате...
Све што вам треба да побегнете са часа...
И Повраћајуће бомбоне!
Уђи у котао, лепи!
То је Перуански прах за инстант мрак!
Потрошили смо много новца на њега. Обезбеђује ти брзо бекство.
Здраво, даме! Љубавни напици, а?
Стварно одлично функционишу,
мада, како смо ми чули, секо,
теби иде сасвим добро и без њих.
Што значи?
Зар се ти тренутно не виђаш са дечком по имену Дин Томас?
То није ваша ствар.
Пошто вам је ово?
Пет галеона.
Пошто је за мене?
Пет галеона!
Ја сам вам брат!
Десет галеона!
Идемо одавде.
Ћао, Рони!
Ћао.
Како Фреду и Џорџу само успева? Пола продавница у Алеји је затворено ових дана.
Фред мисли да је људима потребан смех ових дана.
Претпостављам да је у праву.
Ох, не... Сви су куповали штапиће код Оливандера.
Хари... Да ли ми се само чини или се Драко и његова мајка понашају као да не желе да их ико прати?
Цепидлака! Цепидлака!
Пресладак је! Познато је да пева у време Божића, јеси ли знала?
Примерак Цепидлаке? - Ох, хвала ти.
Шта су то Пропастанци?
Невидљива створења која ти пролете кроз уши и помуте ти мозак.
Цепидлака!
Па, шта је Драко радио са оном чудном витрином?
И ко су били сви они људи? Зар не схватате? то је била церемонија.
Иницијација. - Прекини, Хари.
Знам на шта циљаш.
Догодило се. Сада је један од њих.
Један од којих?
Хари сматра да је Драко Мелфој сада Смртождер.
Полудео си!
Зашто би Знаш-већ-коме био потребан неко као Мелфој?
Добро, али шта је онда радио код Борџина и Буркса? Куповао намештај?
То је језива продавница, а он је језив тип.
Његов отац је Смртождер, све се уклапа.
Осим тога, Хермиона, била си тамо, све си видела својим очима.
Рекла сам ти, не знам шта сам тачно видела.
Идем да прошетам.
Шта се десило?
Блејзе? - Немам појма.
Опустите се, људи, вероватно се то само неки прваци зезају.
Дођи Драко, седи, ускоро стижемо на Хогвортс.
Хогвортс... Патетичан изговор за школу.
Мислим да бих се радије бацио са астрономског торња него похађао школу још две године.
О чему ти то причаш?
Рецимо само да нећу губити време на учење чини и на предавања следеће године.
Нешто ти је смешно, Блејзе? Видећемо ко ће се последњи смејати.
Вас двоје идите. Хоћу нешто да проверим.
Где је Хари? - Вероватно је већ на перону.
Хајдемо.
Зар те мамица никад није научила да је ружно прислушкивати, Потеру?
Петрификус Тоталус!
А да, умрла је пре него што си научио како да сам обришеш свој нос.
То ти је за мога оца.
Уживај у вожњи назад за Лондон.
Фините! Ћао, Хари! - Луна, како си знала где сам?
По Пропастанцима, глава ти их је пуна.
Извини што си због мене пропустила кочију, Луна.
Нема везе, било је као да сам са пријатељем.
Али ја и јесам твој пријатељ, Луна.
То је лепо од тебе.
Ох, напокон, свуда сам тражио вас двоје.
Имена?
Професоре Флитвик, знате ме већ пет година.
Нема изузетака, Потеру!
Ко су сви ови људи? - Аурори.
Ту су из безбедоносних разлога.
Шта то имаш ту?
Како се само усуђујеш да ме претресаш!
У реду је, господине Филч, ја могу да гарантујем за господина Мелфоја.
Добра фаца, Потеру!
Желиш ли да ти наместим нос?
Лично ми се више свиђа овај твој нови нехајни изглед, али... На теби је да одлучиш.
Да ли си некада раније намештала нос?
Не, али јесам неколико ножних прстију.
Не видим неку велику разлику међу њима.
Океј, добро, пробај.
Еписки!
Како изгледам? - Невероватно обично.
Супер.
Не брини, биће овде сваког часа.
Хоћеш ли престати да једеш? Твој најбољи пријатељ је нестао.
Хеј! Окрени се, лудачо!
Да ли му је лице опет прекривено крвљу? Зашто је он увек прекривен крвљу?
Изгледа да је овога пута у питању његова сопствена крв.
Где си био? Шта ти се десило са лицем?
Касније.
Шта сам пропустио?
Шешир за разврставање нам је поручио да будемо храбри и снажни у ова тешка времена.
Лако је њему да каже, он је ипак само шешир, зар не?
Веома добро вече вам желим свима.
Прво да вам представим најновијег члана нашег особља,
Хорација Пужорога.
Професор Пужорог је, на моје задовољство, пристао да се врати на своје старо место
мајстора напитака.
За то време ће место професора из Одбране од мрачних вештина
преузети професор Снејп.
Као што знате, свако од вас је био претражен када сте вечерас дошли на Хогвортс.
И имате право да знате зашто.
Некада је постојао дечак који је попут вас сада
седео у овој дворани, шетао ходницима замка,
и спавао под овим кровом.
И свима је деловао као и сваки други ученик.
Звао се Том Ридл.
Данас је он, наравно, познат читавом свету под другим именом.
И зато ја, док стојим
и гледам све вас вечерас,
желим да вас подсетим на веома важну чињеницу.
Свакога дана, свакога сата... Можда баш овога минута
мрачне силе покушавају да продру кроз зидове овога замка.
Али на крају, њихово најјаче оружје сте ви сами.
Над тиме се треба замислити.
а сада сви на спавање, хоп-хоп!
То је било весело.
Историја магије је на спрату, девојке, не у приземљу!
Господине Дејвис, господине Дејвис, то је женско купатило!
Потеру!
Ох, ово не слути на добро.
Забављате се, видим?
Имао сам паузу између предавања јутрос.
Приметила сам.
Мислила сам да ћеш желети да је попуниш часовима напитака...
Или више немаш амбицију да постанеш Аурор?
Имао сам, али мислио сам да је неопходно да добијем "Натпросечан" из напитака да бих наставио са часовима?
И било је, док је професор Снејп предавао напитке.
Међутим, професор Пужорог нема ништа против
да прихвати и ученике који су прошле године
добили "Изнад очекивања" у напицима.
Одлично, одмах ћу кренути на час.
Добро.
И, Потеру, поведи Веслија са собом, изгледа ми превише срећан тамо горе.
Али ја не желим да идем на часове напитака.
Ускоро почињу тестови за пријем играча у квидички тим, хтео сам да вежбам.
Обраћање пажње на детаље у припремању напитака је обавезно при сваком планирању...
Хари, дечко мој, већ сам почео да се бринем...
Довео си некога са собом, видим.
Ја сам Рон Весли, господине.
Али ја сам ужасан у напицима, стварно немам појма ни о чему.
Тако да је можда боље да...
Глупости, ту сам да ти помогнем. Сваки Харијев пријатељ је и мој пријатељ.
Извадите књиге.
Извините, господине, ја заправо нисам ни купио књиге, а није ни Рон.
Нема проблема, узмите неке из ормарића.
Сада, као што сам говорио, јутрос сам припремио неколико напитака.
Да ли можда неко препознаје неки од њих?
Да, госпођице... - Грејнџер, господине.
Овај овде је Веритасерум.
Серум који наводи онога који га попије да говори само истину.
А тај тамо је... Амортенција.
Најмоћнији љубавни напитак на свету.
Мирише различито свакој особи у зависности од тога шта је привлачи.
Ја, на пример, осећам...
Мирис свеже покошене траве, новог пергамента и...
пасту за зубе са укусом менте.
Морам да вас упозорим да амортенција не изазива праву љубав,
то би било немогуће, наравно, али ствара снажну опчињеност или опсесију.
Из тог разлога, ово је можда и најопаснији напитак у овој просторији.
Професоре, још нам нисте рекли шта је у ономе котлићу.
А да... Ово што видите пред вама,
даме и господо, је необичан мали напитак
по имену Феликс Фелицис.
Али је познатији као... - Течна срећа.
Да, госпођице Грејнџер...
Течна срећа.
Веома је тежак за справљање, има ужасне последице ако погрешите у нечему, али...
Након једног гутљаја осетићете да можете да успете у свему што покушате.
Барем док ефекат не престане.
Па, то је оно што вам нудим данас.
Мајушна бочица течне среће за ученика
који у наредних сат времена успе да справи
прихватљиву мешавину раствора Живе Смрти.
Рецепт је на десетој страни ваших књига.
Морам вам рећи да је само један ученик до сада успео да справи
довољно квалитетан напитак да добије ову награду.
Без обзира на то, срећно свима.
Нека справљање почне!
Виши ниво студија о напицима
Ова књига је власништво Полукрвног принца
Исећи зрна Сопофорног пасуља
Згњечи их тупом дршком бодежа, ослобађају више сока
Како ти је то успело?
Згњечи их, немој да их сечеш.
Не, у упутству изричито стоји да их треба исећи.
Не, стварно.
Додај сок од тринаест зрна пасуља
Мерлинове ми браде!
Савршен је!
Толико савршен да слободно могу да кажем да би нас само капљица тог раствора све побила.
Стога, ево је, као што сам и обећао,
бочица Феликс Фелициса.
Честитам!
И правилно је употреби.
Ох, Хари, добио си моју поруку. Уђи.
Како си?
Добро, господине.
Уживаш на предавањима?
Знам да је професор Пужорог опчињен тобом.
Мислим да је преценио моје способности, господине.
Стварно?
Дефинитивно.
А шта је са активностима изван учионице?
Господине?
Приметио сам да проводиш поприлично времена са госпођицом Грејнџер...
И упитао сам се...
Ох, не, не.
Мислим, она је супер и ми смо пријатељи, али...
Не.
Опрости ми.
Само сам био радознао.
Али, доста ћаскања.
Мора да се питаш зашто сам те позвао овде вечерас.
Одговор је овде.
Оно у шта гледаш су сећања...
У овом случају, припадају једној особи...
Волдемору.
Или, како је раније био познат: Тому Ридлу.
Ова бочица садржи веома важно сећање.
На дан када сам га први пут срео.
Волео бих да га видиш. Ако желиш.
Морам да признам да сам била збуњена кад сам добила ваше писмо, господине Дамблдоре.
Током свих ових година док је живео овде Том никада није имао посетиоца. Било је инцидената са другом децом. Гадних ствари...
Томе, неко је дошао да те види.
Како си, Томе?
Одлази!
Ти си доктор, зар не?
Не, ја сам професор.
Не верујем ти.
Она хоће да ме неко прегледа.
Они мисле да сам... Другачији.
Па, можда су у праву.
Ја нисам луд.
Хогвортс није место за лудаке.
Хогвортс је школа.
Школа магије.
Ти умеш да урадиш неке ствари, зар не, Томе?
Ствари које друга деца не умеју.
Могу да учиним да се ствари крећу а да их не додирнем.
Могу да натерaм животиње да учине оно што желим без обучавања.
Могу да учиним да се лоше ствари десе људима који су зли према мени.
Могу да их повредим...
Ако пожелим.
Ко си ти?
Па, ја сам као ти, Томе.
Ја сам другачији. - Докажи!
Мислим да нешто покушава да изађе из твог ормара, Томе.
Крађа није дозвољена на Хогвортсу, Томе.
На Хогвортсу се не учи само како се користи магија, већ и како се контролише.
Да ли ме разумеш?
Могу и да разговарам са змијама.
Оне ме проналазе,
шапућу ми ствари. Да ли је то нормално за неког као ја?
Да ли сте знали, господине? Тада?
Да ли сам знао да сам управо срео најопаснијег мрачног чаробњака свих времена?
Не.
Да сам знао, ја...
За све време док је био на Хогвортсу,
Том Ридл је постао драг једном нарочитом професору.
Погађаш ли који би то професор могао да буде?
Нисте довели професора Пужорога назад само да би предавао напитке, зар не, господине?
Не, нисам.
Видиш, професор Пужорог поседује нешто што веома желим.
И неће ми га предати тако лако.
Рекли сте ми да ће професор Пужорог покушати да ме уврсти у своју колекцију.
Јесам.
Да ли желите да му то допустим?
Да.
Добро.
Овога јутра ћемо провежбати мало да видим какве су вам способности...
Тишина, молим вас!
Умукните!
Хвала ти.
Сада, то што сте били у тиму прошле године
није вам гаранција да ћете ући и ове.
Да ли је то јасно?
Одлично.
Не љутиш се, Весли? - Зашто бих се љутио?
Да, и ја ћу се ове године окушати као Чувар.
Ништа лично. - Стварно?
Тако крупан тип као ти? Грађен си више за Ударача, зар не мислиш?
Чувар мора да буде брз, жустар...
Мислим да имам шансе.
Реци ми, мислиш ли да можеш да ме представиш твојој другарици Грејнџеровој?
Не би ми сметало да је боље упознам, ако знаш на шта мислим.
Конфундус!
Одличан је!
Морам да признам, мислио сам да ћу да промашим ону последњу...
Надам се да Кормак то није превише тешко поднео.
Мислим да му се свиђаш, Хермиона. Кормаку.
Он је окрутан.
Јеси ли икад чула за чин "Сектумсемпра"?
Не, нисам чула за ту чин.
Да имаш макар трунку самопоштовања, вратио би ту књигу.
Нема шансе.
Најбољи је у разреду. Сад је чак бољи и од тебе, Хермиона.
Пужорог мисли да је Хари геније.
Желела бих да знам коме је припадала та књига, дај ми да погледам...
Не!
Зашто да не?
Корице су осетљиве...
Корице су осетљиве?
Да. -Ко је Полукрвни принц?
Ко?
То је оно што овде пише: "Ова књига је власништво Полукрвног принца".
Носаш ту књигу унаоколо недељама...
Практично спаваш са њом... А као да те ни најмање не занима
ко је Полукрвни принц.
Нисам рекао да ме не занима. И не спавам са том књигом.
Истина је! Раније бисмо увек попричали пред спавање.
Али сада само читаш ту проклету књигу! Претвараш се у Хермиону.
Па, ја сам била радознала. И отишла сам у...
У библиотеку. И?
И... Ништа. Нисам могла да нађем никакве информације о Полукрвном принцу.
То је то, дакле, све је сређено.
Очекивао сам да ћу те видети у "Три метле"!
Ох, не... Хитна проба хора, Хорације... Бојим се да нисам могао...
Да ли је неко за крем пиво?
Мој пријатељ и ја смо путовали санкама низбрдо, на север...
Пут је био исувише дуг и кретали смо се пребрзо...
Нешто за пиће?
Три крем пива, молим, и додајте мало ђумбира у моје.
Ох, тај тип...
То је било тако глупо...
Проклетство! Љигави кретен! - Дај Роне, само се држе за руке...
И љубе се...
Хоћу да одем одавде. - Молим?
Шалиш се, зар не?
То тамо је моја сестра. - Па?
Како би било да она погледа овамо, види тебе и мене како се љубимо а онда устане и оде?
Хари, дечко мој! Добар дан, господине!
Драго ми је да вас видим! - И мени је драго да те видим!
Па, откуд ви овде? - Ох, ја и "Три метле"
се одлично знамо... Дуже него што бих желео да признам.
Сећам се овог места кад је постојала само једна метла...
Пазите, госпођице Грејнџер!
Слушај, дечко мој,
раније сам уобичавао да приређујем једну врсту забаве
за одабране ученике. Да ли би ти дошао?
Била би ми част, господине.
И Ви сте добродошли, госпођице Грејнџер.
Била бих одушевљена, господине. - Изврсно!
Очекујте моје сове! Драго ми је да те видим, Волемби!
Шта то радиш?
Дамблдор ме је замолио да га боље упознам.
Да га боље упознаш? - Не знам зашто.
Али мора да је важно, да није, Дамблдор ме то не би замолио.
Имаш мало...
Шта ли би то могло да буде?
Јеси ли је чуо у бару кад је говорила о њој и мени и о љубљењу? Као да...
Упозорила сам је! Рекла сам јој да је не додирује!
Не прилазите јој! Назад, сви ви!
Не дирај то, ухвати за омот!
Јел' јасно?
Да ли си сигурна да Кејти није имала ово кад је ушла у "Три метле"?
Као што сам рекла... Устала је од стола да би отишла у купатило...
И кад се вратила, имала је пакет код себе.
Рекла је да је важно да га уручи.
Је ли рекла коме? - Професору Дамблдору.
Добро, хвала ти, Лиана, можеш да идеш.
Зашто сте вас троје увек у близини
кад се нешто догоди?
Верујте ми, професорка, ја се то исто питам већ шест година.
Па, Северусе... Шта мислиш?
Мислим да је госпођица Бел срећна што је остала жива.
Била је зачарана, зар не? Познајем Кејти...
Ван терена за квидич, не би ни мрава згазила.
Ако је и кренула да то испоручи професору Дамблдору, није то чинила свесно.
Да, била је зачарана.
Био је то Мелфој.
То је веома озбиљна оптужба, Потеру.
Заиста. Доказ?
Једноставно знам.
Једноставно знаш?
Изгледа да ти поседујеш вештине
које обични смртници могу само сањати да стекну...
Каква велика част, бити Изабрани...
Предлажем да се сви ви вратите у спаваонице.
Шта мислиш да Дин види у њој? У Џини?
Шта она види у њему?
У Дину? Он је супер лик! - Назвао си га љигавим кретеном пре само пар сати!
Па, да, али руке су му биле свуда по мојој сестри, зар не?
То ме је узнемирило. Морао сам да га мрзим, разумеш?
Из принципа.
Ваљда разумем. - Па, шта Дин види у њој?
Не знам, она је паметна,
забавна, привлачна...
Привлачна? - Знаш, има лепу кожу.
Кожу? Кажеш да је Дин са мојом сестром због њене коже?
Не, само кажем да је то можда фактор који доприноси њиховој вези.
Хермиона има лепу кожу.
Мислим, колико кожа то може да буде.
До сада никада нисам размишљао о томе.
Али претпостављам да си у праву, има врло лепу кожу.
Мислим да ћу сад на спавање.
Да...
Па, реци ми, Кормаче... Виђаш ли ујака Тиберијуса ових дана?
Да господине, заправо, ишао сам у лов са њим и са министром магије у лов за време празника.
Је ли? Обавезно их поздрави обојицу.
А шта је са твојим ујаком, Белби?
За вас који не познајете Маркуса, његов ујак је измислио Вукотровни напитак.
Знаш ли да ли сада ради на нечему новом?
Не знам.
Он и мој тата се баш и не слажу. Мислим да је то зато што мој тата каже
да су напици обична глупост.
Каже да је једини напитак за који он мари коњак на крају дана.
А шта је са Вама, госпођице Грејнџер, чиме се баве ваши родитељи у свету Нормалаца?
Моји родитељи су зубари.
Брину о зубима других људи.
Фасцинантно! Да ли се то сматра опасном професијом?
Не.
Мада, један дечак, Роб Фендвик, једном је угризао мога оца.
Има десет шавова.
Ах, госпођице Весли! Уђите, уђите!
Погледај јој очи, опет су се свађали.
Она и Дин.
Извините, обично не касним.
Нема везе, стигли сте управо на време за дезерт. То јест, ако вам је Белби ишта оставио.
Шта је било? - Ништа.
Довиђења!
Видимо се!
Потеру!
Опростите, господине, дивио сам се вашем пешчаном сату.
Ах да, то је интересантан предмет.
Песак цури у складу са квалитетом разговора.
Ако је квалитетан, песак тече споро.
Ако није... - Па, мислим да ћу онда полако да кренем...
Глупости!
Немаш чега да се плашиш, мој драги дечко...
Али што се тиче твојих другова из разреда...
Рецимо само да је мало вероватно да ће се наћи на полици.
На полици?
Свако ко се нада да ће постати неко жели да заврши овде горе...
Али, опет, ти већ и јеси неко, зар не, Хари?
Да ли се Волдемор икада нашао на вашој полици, господине?
Познавали сте га, зар не? Тома Ридла?
Били сте његов професор.
Господин Ридл је имао мноштво професора док је био овде на Хогвортсу.
Какав је био?
Извините, господине, опростите ми.
Он је убио моје родитеље.
Наравно, природно је да желиш да сазнаш више о њему.
Али бојим се да ћу морати да те разочарам, Хари.
Кад сам по први пут упознао Тома Ридла, био је миран, послушан,
изврстан младић, у потпуности посвећен томе
да постане велики чаробњак. Није био друкчији од других.
Није био ништа друкчији од тебе, заправо.
Ако је чудовиште и постојало, било је скривено дубоко унутар њега.
Рачунам на тебе, Роне. Уложио сам два галеона на Грифиндор.
Па, онда, како је било? - Како је било где?
На синоћној забави. - Прилично досадно, заправо.
Мада мислим да је Хари уживао у дезерту.
Пужорог одржава Божићни бал.
И можемо да поведемо некога.
Ти ћеш вероватно ићи са Мек Лагеном?
И он је у Клубу пужића, зар не?
Заправо, хтела сам тебе да питам.
Стварно?
Срећно данас, Роне.
Знам да ћеш бити сјајан.
Одустајем. После данашњег меча, Меклаген може да преузме место Чувара.
Како хоћеш.
Сока? - Може мало.
Здраво свима!
Изгледаш ужасно, Роне.
Јеси ли му зато сипао нешто у сок?
Је ли то тоник?
Течна срећа...
Не пиј то, Роне!
Могли би да те избаце из школе због овога!
Не знам о чему причаш.
Хајде, Хари, треба да добијемо меч!
Није требало то да урадиш.
Знам, можда је требало да користим "Конфундус" чин уместо тога.
То је било другачије.
То је било на пробним тренинзима, игра је нешто друго.
НИси му га сипао.
Рон је само мислио да јеси.
Чин призивања. Вежбала сам...
Заиста су добре.
Какав је осећај, Хари?
Када видиш Дина и Џини?
Ја знам. Видим како је гледаш.
Ти си ми најбољи пријатељ.
Упс, мислим да је овде већ заузето!
Какве су ово птице?
Опугно!
Такав је осећај.
Па, шта ја ту могу ако је она нервозна?
Ово између Лав и мене се не може контролисати. То је хемија.
Хоће ли потрајати?
Ко зна?
Чињеница је да сам ја слободан човек.
Слободан је да се љуби са ким год жели.
Стварно ме није ни најмање брига.
Да ли сам била под утиском да ћемо он и ја ићи заједно на Пужорогову забаву? Да!
Али сад, кад узмемо у обзир постојеће околности...
Морам да направим друге планове. - Стварно?
Да, зашто?
Па, само сам мислио, пошто нико од нас двоје не може да иде са ким жели,
можемо да идемо заједно, као пријатељи.
Како се ја тога нисам сетила?
С ким ти идеш?
Ох... То је изненађење.
Сада си ти тај о коме морамо да бринемо. Не можеш да поведеш баш било кога.
Видиш ли ону девојку тамо?
То је Ромилда Вејн.
Хари, ја мислим да она покушава да ти подметне љубавни напитак.
Стварно?
Хеј! Она је заинтересована за тебе само зато што мисли да си ти Изабрани.
Али ја и јесам Изабрани.
Океј, извини.
Само сам се шалио.
МИслим да ћу питати некога ко ми се допада.
Некога кул.
Никада нисам била у овом делу замка.
Барем не будна.
Да ли си знао да месечарим?
Зато увек носим ципеле кад легнем да спавам.
Амонија никтере пасус
Јеси ли за пиће?
Невиле.
Нисам упао у Клуб пужића.
Али нема везе. Белбију је наредио да ставља пешкире у купатилу.
Нећу ништа, хвала ти.
Океј.
Хермиона, шта то радиш?
Шта ти се десило?
Управо сам побегла. Мислим...
Оставила сам Кормака испод имеле.
Кормака? Њега си позвала на забаву?
Мислила сам да ће он највише изнервирати Рона.
Има више пипака од Снаргалуф биљке.
Могу ли вам понудити змајеве тестисе? - Не, хвала.
И боље. Од њих бисте добили ужасан задах из уста.
Кад боље размислим... То би могло да одбије Кормака.
О, не, ево га!
Мислим да је управо отишла да напудерише нос.
Твоја другарица баш има дара за нестајање...
А и нон-стоп брбља.
Шта сам ово управо појео?
Змајеве тестисе.
Управо си себи зарадио месец дана казнене наставе, Мек Лагене.
Не тако брзо, Потеру.
Господине, заиста бих требало да се вратим на забаву, моја партнерка...
Свакако може да издржи твоје одсуство барем још један минут.
Само желим да ти пренесем поруку.
Поруку? - Од професора Дамблдора.
Замолио ме је да ти пренесем његове поздраве и нада се да ћеш уживати у предстојећим празницима.
Видиш, он је на путу.
И неће се вратити до почетка другог полугодишта.
Куда је отпутовао?
Скидај руке са мене, ти, прљава Поруго!
Професоре Пужорог...
Управо сам пронашао овог дечка како се крије у ходнику на спрату.
Тврди да је позван на вашу забаву.
Добро, добро, признајем, хтео сам да кришом уђем на забаву.
Јесте ли сад задовољни?
Ја ћу га испратити напоље.
Свакако... Професоре.
Добро, добро, нек се забава настави!
Можда сам ја тај који је зачарао Кејти Бел, а можда и нисам.
Шта то Вас брига?
Заклео сам се да ћу те штитити! Дао сам Нераскидиви завет.
Мени није потребна заштита!
Ја сам изабран за ово.
Чиним све што могу и нећу доживети неуспех.
Уплашен си, Драко. Покушаваш то да сакријеш...
Али је очигледно. Допусти ми да ти помогнем.
Не! Ја сам изабран! Ово је мој тренутак!
Нераскидиви завет? Да ли си сигуран да је Снејп то рекао?
Да, зашто?
Па, само... Нераскидиви завет не можеш да раскинеш.
Мислим да сам толико и сам схватио.
Не разумеш...
Ох, проклетство.
"Недостајеш ми"
Слатко!
Једино што хоће да ради је да се љуби.
Усне ми постају натечене, види!
Верујем ти на реч.
Па, шта ти се деси?
Шта ти се деси ако раскинеш Нераскидиви завет?
Умреш.
Волдемор је изабрао Драка Мелфоја за мисију?
Знам да звучи лудо...
Кажем ти, Хари, Снејп се само претварао да помаже Мелфоју,
да би открио шта овај намеравa.
Није тако звучало.
Можда је Хари у праву, Ремусе, ипак је у питању Нераскидиви завет...
То значи да се све своди на једно: да ли верујемо Дамблдору или не.
Дамблдор верује Снејпу, па и ја верујем Снејпу.
Дамблдор може да погреши. Он је то и сам рекао.
Заслепљен си мржњом. - Нисам!
Јеси.
Људи нестају, Хари, свакога дана.
Можемо да верујемо само неколицини људи,
и ако почнемо да се свађамо између себе, готови смо.
Отвори уста...
Зар ми не верујеш?
Добро је.
Само да седнем...
Пите?
Не за мене, хвала.
Мораш да опростиш Ремусу.
Његово стање га узима под своје.
Да ли сте ви добро, господине Весли?
Прате нас, све нас.
Moли више готово и да не излази из куће.
Није нам било лако.
Да ли сте добили моју сову?
Да, јесам.
Ако Дамблдор и путује, онда је то нешто ново за Министарство, али...
Можда сам Дамблдор жели да то остане тајна.
Што се тиче Драка Мелфоја...
Сазнао сам нешто више. - Реците.
Послао сам мог човека код "Борџина и Буркса".
Мислим, из онога што си ми описао,
и што сте Рон и ти видели на крају лета...
Да је предмет за који је Мелфој толико заинтересован...
Витрина за нестајање.
Витрина за нестајање?
Биле су врло популарне раније кад је Волдемор био у пуној снази.
А није ни чудо.
Кад би Смртождери закуцали на врата,
особа је могла да само склизне унутра и једноставно нестане на сат или два.
Могу те пренети практично било где.
Мада, то су предмети тешки за руковање...
Врло непредвидиви.
И шта се десило са њом?
Са витрином код "Борџина и Буркса"?
Ништа.
Још увек је тамо.
Вечера је била изванредна, Моли.
сигурно нећете да останете?
Не, стварно бисмо морали да кренемо.
Прва ноћ месечеве мене је увек најгора.
Ремусе?
Душо...
Да ли је Рон отишао на спавање?
Још не, не.
Одвезала ти се пертла.
Срећан Божић, Хари.
Срећан Божић.
Убила сам Сиријуса Блека!
Дођи по мене!
Дођи по мене, хари!
Ухвати ме!
Хари
Потеру...
Хари!
Ошамути!
Моли!
Настављају се нестанци у Министарству
Толико им је лако да допру до тебе.
Имао си среће да ниси убијен!
Мораш да прихватиш ко си уствари, Хари. - Знам ко сам, океј, Хермиона?
Извини.
Наравно да ћу га носити.
То је мој Вон-Вон!
Извини ме на тренутак, морам да одем да повратим.
Господине, да ли је истина да ће професорка Веселомисла у пензију?
Томе, не бих могао да ти кажем чак и да знам, зар не? Успут, хвала ти на ананасу.
У праву си, то ми је омиљени слаткиш, али како си знао?
Интуиција.
Благи Боже, зар је већ толико сати?
Момци, на спавање или ће нам професор Дипет свима одредити казнену наставу.
Припази Томе, не желиш ваљда да те ухвате ван кревета у ово доба?
Имаш нешто на уму, Томе?
Да, господине.
Нисам знао коме другоме да се обратим.
Остали професори... Па.. Они нису као ви.
Можда би ме погрешно разумели.
Настави.
Пре неко вече сам био у библиотеци.
У забрањеном одељку.
И прочитао сам нешто прилично чудно о реткој врсти магије.
Мислио сам да би Ви можда могли да ми то разјасните.
Зове се, како сам схватио, Хоркрукс.
Молим? Не знам ништа о тим стварима.
А и кад бих знао, не бих ти рекао.
Сада излази сместа одавде! И да те више нисам чуо да ми то опет спомињеш!
Збуњен си? Не би ме чудило.
Не разумем.
Шта се управо десило?
То сећање је можда најважније од свих које сам сакупио.
Али оно је такође и лаж.
Ово сећање је измењено од стране особе којој припада.
Нашег старог пријатеља, професора Пужорога.
Али зашто би он мењао сопствено сећање?
Мислим да га се стиди.
Али зашто?
Зашто, заиста?
Замолио сам те да боље упознаш професора Пужорога и тако си и учинио.
Сада желим да га убедиш да ти да свое право сећање.
Како год знаш и умеш.
Ја га не познајем толико добро, господине.
Ово сећање је све што имамо! Без њега смо слепи.
Без њега судбину нашег света препуштамо случају.
Немаш избора. Мораш да успеш.
Препоручујем вам да прочитате поглавље о противотровима.
А причаћу вам више о безоарима на следећем часу.
Добро, слободни сте.
Елис, не заборави свој пацовски реп.
Aха! Принц напитака лично!
Чему дугујем ово задовољство?
Господине, могу ли нешто да Вас питам?
Слободно, драги дечко, само питај.
Па, пре неки дан сам био у библиотеци... У забрањеном одељку.
И случајно сам прочитао нешто врло чудно о реткој врсти магије.
Добро, а како се звала та ретка магија?
Па, не знам, не могу тачно да се сетим њеног имена, али...
Али сам се запитао да ли постоји нека врста магије о којој не смете да нам предајете?
Ја сам мајстор напитака, Хари, можда би ти професор Снејп боље одговорио на то питање.
Да, али он и ја нисмо у баш најбољим односима, господине.
Оно што хоћу да кажем је да...
Па... Он није као Ви.
Могао би погрешно да ме разуме.
Па, да... Где би била светлост да не постоји тама?
Тако је и са магијом. Што се мене тиче, увек сам био на страни светлости. И теби предлажем да учиниш исто.
Да ли сте то рекли и Тому Ридлу када Вам је пришао и питао Вас ово?
Дамблдор те је наговорио на ово, зар не?
Зар не?
Да? Ох, то си ти, Потеру. Извини, тренутно сам заузет.
Прелепа је, зар не?
Месечина.
Божанствена.
Мало си касно презалогајио?
Кутија је била на твом кревету.
Само сам хтео да пробам једну.
Или двадесет.
Не могу да престанем да мислим на њу, Хари.
Стварно? А већ сам помислио да је почела да ти буде досадна.
Она никада не би могла да ми досади.
Мислим да је волим. - Па, супер.
Шта мислиш, да ли она зна да ја уопште постојим?
Надам се. Мислим, љубите се већ три месеца.
Љубимо се? О коме ти то причаш?
О коме ти то причаш?
О Ромилди, наравно.
Ромилди Вејн.
Добро. Стварно смешно.
Зашто си то урадио? - То није шала.
Заљубљен сам у њу.
Добро, добро, заљубљен си у њу. Да ли си је икада уопште срео?
Не. Можеш ли да нас упознаш?
Хајде Роне, упознаћу те са Ромилдом Вејн.
Драги Хари, маштам о теби. Ромилда. Шаљем ти пуно пољубаца.
Извињавам се, господине, не бих Вас узнемиравао да није стварно неопходно.
Где је Ромилда? - Шта се десило са Вимбијем?
Веома моћан љубавни напитак.
Добро, онда је боље да уђете.
Мислио сам да би ти могао да смућкаш лек за ово очас посла, Хари.
Мислио сам да је боље да то препустим неком искуснијем.
Ћао душо! Кад ћемо на пиће?
Можда си био у праву.
Извините, професоре, због оног неспоразума.
Од раније, данас.
О, није то ништа, већ је све заборављено.
Зар не? - Мора да сте уморни после свих ових година.
И свих тих питања о Волдемору.
Не изговарај то име!
Ево, дечко мој! Попиј све! - Шта је ово?
Тоник за живце.
Шта ми се догодило?
Љубавни напитак. - И то поприлично јак, ако смем да додам.
Лоше ми је.
Мораш мало да се повратиш, дечко!
Крем пиво, вино, или можда боцу опојне старе медовине?
Имао сам друге планове са њом, али сад кад узмем околности у обзир...
Ево, Потеру!
Наздравље!
Роне! Роне! Професоре, учините нешто!
Не разумем...
Безоари
Хајде Роне, диши!
Ове девојке... Доћи ће ми главе.
Добро си сетио, Хари, да употребиш безоар.
Мора да си веома поносан на свог ученика, Хорације.
Хм? Ах, да. Врло сам поносан.
МИслим да се сви слажемо да су потези господина Потера били херојски, али питање је:
Зашто су били неопходни?
Заиста, зашто?
Чини се да је ово поклон, Хорације.
Не сећаш се ко ти је дао ову боцу?
Која, успут, поседује изврсну арому ликера од вишања
када у њој нема отрова.
Заправо, намеравао сам да је поклоним некоме.
Коме, ако смем да питам?
Вама, директоре.
Где је? Где је мој Вон-Вон?
Је ли питао за мене?
Шта ће она овде?
То бих и ја могла тебе да питам.
Ја сам његова девојка!
А ја сам његова... Другарица.
Не засмејавај ме.
Недељама нисте разговарали.
Вероватно жалиш што си раскинула са њим сад кад је постао занимљив!
Отрован је, ти, глупачо!
Ко нормалан би то могао назвати интересантним!
Ах, видиш, осећа моје присуство.
Не брини, Вон-Воне, ја сам ту.
Хермиона...
Ах, прва љубавна разочарања...
Па, хајдемо.
О господину Веслију има ко да брине.
Било је и време, зар не мислиш и ти тако?
Ох, умукни.
Роне, престани.
Правиш снег.
Испричај ми опет како сам раскинуо са Лавандер.
Ох, па... Дошла је да те обиђе у болничком крилу.
И разговарали сте...
Мада мислим да то и није био баш нарочито дуг разговор.
Немојте погрешно да ме схватите, али сам пресрећан што сам је скинуо са врата.
Мада, не изгледа баш срећно. - Да, не изгледа.
Кажеш да се не сећаш ничега што се десило те вечери? Баш ничега?
Само једне ствари.
Али, немогуће је да се то десило.
Био сам скроз одлепио, зар не?
Да, тако нешто.
Сектумсемпра за непријатеље
Хари! То је Кејти, Кејти Бел!
Кејти! Па, како си?
Знам шта ћеш да ме питаш, Хари.
Али не знам ко ме је зачарао. Покушавам да се сетим, стварно.
Али једноставно не могу.
Знам шта си урадио, Мелфоје!
Ти си је зачарао, зар не?
Сектумсемпра!
Морамо да се отарасимо те књиге. Још данас.
Дај ми руку. 1025 Соба по потреби.
Сакрићемо је негде где је нико не може наћи. Чак ни ти.
Шта је то било?
Видиш, никад не знаш на шта можеш да наиђеш овде.
Добро, затвори очи да не видиш где је кријем. Затвори очи.
И ово може остати сакривено овде, ако желиш.
Јесте ли ти и Џини то урадили?
Шта?
Знаш, сакрили књигу.
A... Да.
Ох... Здраво.
Још немаш среће са Пужорогом, видим?
Не.
Срећа. Тако је, све што ми је потребно је мало среће.
Па, како се осећаш?
Одлично.
Стварно одлично.
Упамти, Пужорог обично доручкује рано, прошета, и онда се врати у своју канцеларију.
Да... Идем доле до хагрида.
Шта? не, Хари, мораш да одеш да разговараш са Пужорогом!
То нам је био план.
Знам, али имам стварно добар осећај у вези са Хагридом.
Осећам да је то место на коме би требало да будем вечерас.
Знате на шта мислим? - Не.
Верујте ми, знам шта радим. Или макар Феликс зна.
Мерлинове ми браде, Хари! - Извините, господине.
Требало је некако да објавим своје присуство, да прочистим грло,
или да се накашљем. Вероватно сте мислили да сам професорка Спраут.
Овај, шта те је навело да то помислиш?
Па, ваше понашање, господине, видео сам
како сте поскочили од страха кад сте ме угледали.
Да ли су то листови тентакуле? Веома су скупи, зар не?
Прави купац би платио и десет галеона по листу.
Наравно, моја интересовања су чисто академске природе.
Мене лично су те биљке одувек помало плашиле.
Како си заправо успео да изађеш из замка, Хари?
Кроз главна врата, господине. Кренуо сам код Хагрида, видите.
Он ми је веома драг пријатељ и пожелео сам да га посетим.
Ако немате ништа против, одох ја сада.
Али Хари! - Господине? - Ускоро ће мрак.
Свакако схваташ да те не могу пустити да луташ земљиштем сасвим сам.
Па, онда можете да пођете са мном, господине.
Хари, морам да инсистирам да ме одмах отпратиш назад до замка.
То би било контрапродуктивно, господине.
Шта те наводи да то кажеш?
Немам појма.
Хорације. - Мерлинове ми браде! Је ли то права акромантула?
И то мртва, мислим, господине. - Благи Боже!
Драги пријатељу, како сте само успели да га убијете?
Да га убијем?
Били смо пријатељи.
Жао ми је.
Не брините, нисте једини који тако мисли.
Пауци су озбиљно несхваћена створења.
Мислим да њихове очи застрашују неке људе.
А да не спомињемо кљешта.
И ја мислим тако.
Хагриде, последње што желим је да будем груб...
Али акромантулин отров је изузетно редак.
Да ли би ми дозволио да узмем бочицу или две? Чисто у академске сврхе, разумљиво.
Па, мислим да њему ионако више неће требати.
Управо сам то и мислио.
Увек носим са собом једну или две бочице за овакве прилике.
Стара навика мајстора напитака, знаш.
Волео бих да си га видео у пуној снази.
Био је величанствен.
Напросто величанствен.
Желиш ли да кажем неколико речи? - Да.
Имао је породицу, претпостављам?
О, да.
Збогом... - Арагог.
Збогом, Арагогу.
Краљу арахнида.
Твоје тело ће иструлити...
Али твој дух ће и даље бити жив у твојим људским пријатељима.
Био је са мном још као јаје.
Био је тако мали кад се излегао.
Не већи од пекинезера.
Од пекинезера, замисли!
Слатко. Једном сам имао рибицу.
Била је веома слатка, знаш?
Једне ноћи сам отишао низ степенице на час...
И нестала је. Пуф!
То је врло чудно.
Зар не? Али, то је живот!
Живиш тако... Кад одједном... Пуф! - Пуф.
Један ученик ми је поклонио Франсис.
Једног пролећног поподнева открио сам акваријум на свом столу.
Са само неколико центиметара бистре воде у њему.
А у њему, плутајући на површини...
Била је латица цвета.
Посматрао сам је како тоне... И на трен пре него што је дотакла дно...
Претворила се у рибицу.
То је била прелепа магија.
Чудесна за посматрање.
Та латица је била од Лили.
Од твоје мајке.
Тог дана када сам сишао низ степенице, тог дана када је акваријум био празан...
Тог дана је твоја мајка...
Знам зашто си овде. Али не могу да ти помогнем.
То би ме уништило.
Да ли знате зашто сам ја преживео, професоре? У ноћи када сам добио овај ожиљак?
Због ње, зато што се она жртвовала за мене;
зато што је одбила да се склони.
Зато што је њена љубав била јача од Волдемора.
Не изговарај његово име! - Ја се не плашим имена, професоре!
Рећи ћу Вам нешто.
Нешто што су други само нагађали.
Истина је. Ја сам Изабрани.
Само ја могу да га уништим, али да бих то урадио, морам да знам
шта Вас је Том Ридл питао пре толико година у Вашој канцеларији
и морам да знам шта сте му одговорили.
Будите храбри, професоре. Будите храбри као моја мајка.
Ако то не учините, каљате успомену на њу. Ако то не учините, она је умрла узалуд.
Ако то не учините, акваријум ће остати празан. Заувек.
Молим те, немој да мислиш лоше о мени када видиш ово сећање.
Немаш појма какав је он био, чак и тада.
Пре неко вече сам био у библиотеци...
У забрањеном одељку.
И прочитао сам нешто прилично чудно о једној врсти ретке магије.
Зове се, како сам схватио, Хоркрукс.
Молим? - Хоркрукс.
Наишао сам на термин док сам читао и нисам га баш најбоље разумео.
Не знам шта си то читао, Томе,
али то је врло мрачна магија, врло мрачна.
Зато сам дошао ка Вама.
Хоркрукс је предмет у коме је особа сакрила део своје душе.
Али не разумем како то функционише, господине.
Поделиш своју душу и сакријеш део ње у неки предмет.
Тако си заштићен уколико си нападнут
и уколико је твоје тело уништено.
Заштићен... - део твоје душе који је сакривен, наставља да живи.
Другим речима: не можеш да умреш.
Па, како особа може да подели своју душу, господине?
Мислим да већ знаш одговор на то питање, Томе.
Убиством.
Да, убиство цепа душу, али оно је и кршење природног закона.
Да ли се душа може поделити само једном? На пример, зар није седам...
Седам! Мерлинове ми браде, Томе!
Зар није довољно лоше разматрати убиство једне особе?
Поделити душу на седам делова...
Ово је све хипотетички, зар не, Томе?
Само академски разговор?
Наравно, господине.
Биће то наша мала тајна.
Господине?
Ово је горе од свега што сам икада замишљао.
Хоћете да кажете да је успео, господине?
Направио је Хоркрукс?
Ох, да, успео је. Али не само једном.
Шта су заправо Хоркрукси?
Могли би бити било шта.
Најобичнији предмети.
Прстен, на пример. Или књига.
Дневник Тома Ридла.
Да, то је био Хоркрукс.
Пре четири године, када си спасао Џини Весли
у Дворани тајни...
Донео си ми ово и тада сам знао да је то другачија врста магије.
Врло мрачна, и врло моћна.
Али све до вечерас нисам имао појма колико моћна.
А прстен? - Припадао је Волдеморовој мајци.
Било га је тешко наћи, али још теже уништити.
Али ако бисте их нашли све? Ако бисте могли да уништите сваки Хоркрукс?
Уништио бих Волдемора.
Како ћете их наћи?
Могли би бити било где, зар не?
Тачно, али магија, нарочито мрачна магија...
Оставља трагове.
Тамо сте одлазили, зар не, господине? Кад сте напуштали школу.
Да, и мислим да сам можда нашао још један.
Maar nu denk ik niet dat kan vernietigen alleen Али овога пута, не могу се надати да ћу га уништити сам.
Још једном, морам тражити превише од тебе, Хари.
да ли сте се икада запитали да ли тражите превише...
Да ли можда узимате све здраво за готово... Да ли је вашем
бриљантном уму пало на памет да ја можда више ово не желим да радим?
Да ли јесте или није, небитно је.
Нећу да преговарам са тобом, Северусе.
Пристао си, немамо више о чему да разговарамо.
О, Хари. Требало би да се обријеш, пријатељу мој.
Знаш, понекад заборавим колико си порастао.
Понекад у теби и даље видим оног малог дечака из оставе за метле.
Извини због сентименталности, Хари. Ја сам стар човек.
Мени и даље изгледате исто, господине.
Исти си као твоја мајка, безгранично љубазан.
Особина коју људи никада неће престати да цене.
Место на које идемо вечерас је изузетно опасно.
Обећао сам ти да ћеш ићи са мном и стојим иза тог обећања.
Али под једним условом:
Мораш учинити све што ти кажем. Без оклевања.
Да, господине.
Разумеш ли шта ти говорим?
Ако ти кажем да се сакријеш, сакриј се.
Ако ти кажем да бежиш, бежи.
Ако ти кажем да ме напустиш и да се спасеш, мораш тако да урадиш.
Дајеш ли ми своју реч? - Да.
Узми ме за руку. - Господине, мислио сам да се не може пребацивати унутар граница Хогвортса.
Па, бити ја, подразумева неке привилегије.
Ово је то место. О, да. Ово место је осетило магију.
Господине!
Да бисмо могли да прођемо, морамо да платимо.
То је направљено тако да ослаби сваког уљеза.
Требало је да то ја учиним, господине.
Не, Хари, твоја крв је много драгоценија од моје.
Волдемор не би тако лако пустио некога у своје скровиште.
Сигурно је спремио још одбрамбених чини.
Пажљиво.
Ено га.
Остаје само питање како да стигнемо до тамо.
Повуци, Хари.
Мислите ли да је Хоркрукс унутра, господине?
О, да.
Ова течност мора да се попије.
Све мора да се попије.
Сећаш ли се услова под којима сам те повео са собом?
Овај напитак може да ме парализује.
Могу чак и да заборавим зашто сам овде.
Могу да нанесем себи бол и да преклињем за олакшање.
Ти ми ту молбу немој испунити.
Хари, твој посао је да ме натераш да наставим да пијем овај напитак.
Макар морао да ми га силом сипаш низ грло.
Да ли је то јасно? - Зашто да га ја не попијем, господине?
Зато што сам ја много старији, много мудрији, и много мање вредан.
У твоје здравље, Хари.
Професоре!
Да ли ме чујете?
Професоре!
Морате да наставите да пијете, као што сте рекли, сећате се?
Нека престане... - Да...
Престаће, али само ако наставите да пијете.
Не терај ме...
Да га попијем.
Опростите, господине.
Молим те, убиј ме!
Не, не!
Убиј ме!
Ја сам крив, ја сам за све крив!
Још једна, само још једна господине, обећавам...
Обећавам да ћу урадити као што тражите.
Обећавам...
Молим Вас...
Хари...
Воде...
Успели сте, господине! Погледајте!
Хари, воде...
Агваменти! - Воде...
Лумос Максима!
Ошамути! Сектумсемпра!
Хари!
Сви у своје спаваонице, без задржавања!
Морамо да одемо до болничког крила, господине!
До мадам Помфри.
Не, Северус. Потребан ми је Северус.
Пробуди га и кажи му шта се догодило.
не причај ником другом.
Доведи Северуса, Хари.
Сакриј се испод, Хари.
Не говори и не показуј се сем ако ти ја то не дозволим.
Шта год да се деси, обавезно остани сакривен.
Хари, учини као што кажем.
Веруј ми. Веруј ми.
Добро вече, Драко.
Шта те доводи овде, ове лепе пролећне вечери?
Ко је још овде? Чуо сам да разговараш са неким.
Често причам сам са собом. Налазим да је то веома корисно.
Да ли ти некад причаш сам са собом, Драко?
Драко, ти ниси убица.
Откуд ти знаш ко сам ја?
Учинио сам ствари које би те шокирале.
Као то што си зачарао Кејти Бел у нади да ће ми донети уклету огрлицу,
и то што си заменио боцу медовине са отрованим пићем.
Опрости ми Драко, не могу а да не помислим да су ти покушаји тако слаби
да се чини да ниси био свим срцем у њима.
Он ми верује! Ја сам изабран!
Олакшаћу ти... - Експелиармус!
Врло добро... Врло добро...
Ниси сам. Ту су и други.
Како?
Витрина за нестајање у Соби по потреби.
Поправљао сам је.
Постоји још једна, иста таква...
Код "Борџина и Буркса".
Оне формирају пролаз. - Генијално.
Драко, пре много година знао сам дечака који је направио све погрешне изборе.
Молим те, дозволи ми да ти помогнем.
Не желим твоју помоћ!
Зар не разумеш? Морам ово да урадим!
Морам да те убијем...
Или ће он да убије мене.
Види, види, шта ми то имамо овде?
Одлично обављено, Драко.
Добро вече, Белатрикс.
Мислим да би требало да нас упознаш, зар не?
Волела бих, Албусе, али се бојим да смо мало у журби овде.
Учини то! - Нема он стомак за то...
Баш као ни његов отац.
Пусти да га ја докрајчим на свој начин...
Не, Мрачни Господар је наредио да то учини дечак!
Хајде Драко, ово је твој тренутак, убиј га, учини то! Сада!
Не.
Северусе...
Молим те...
Авада Кедавра!
Хагриде...
Снејпе, он ти је веровао!
Инкарсерус!
Бори се кукавице, бори се!
Не, он припада Мрачном господару.
Сектумсемпра!
Усуђеш се да користиш моје сопствене чини против мене, Потеру?
Да, ја сам Полукрвни принц.
Потеру...
С обзиром на све што се догодило,
можда би желео да попричаш са неким.
Требало би нешто да знаш о професору Дамблдору. Ти си му много значио.
Да ли мислиш да би он то урадио? Драко? - Не.
Не, спуштао је штапић.
На крају је то учинио Снејп. Увек је то био Снејп.
Али ја ништа нисам предузео.
Лажан је. отвори га.
"Мрачном господару:
Знам да ћу умрети много пре него што ово прочиташ, али желим да знаш
да сам ја тај који је открио твоју тајну.
Украо сам прави Хоркрукс и намеравам да га уништим што пре.
Суочавам се са смрћу у нади да ћеш поново бити смртан
у часу кад се сукобиш са себи равним.
Р.А.Б."
Р.А.Б? - Не знам ко је то.
Али ко год да је, код њега је прави Хоркрукс.
Што значи да је све било узалуд.
Све.
Рону не смета, знаш. То што сте ти и Џини заједно.
Да сам на твом месту, не бих је превише љубила док је он близу.
Не враћам се, Хермиона. Морам да довршим оно што је Дамблдор започео.
Не знам куда ће ме то одвести, али ћу јављати теби и Рону где сам
кад год будем могао.
Одувек сам се дивила твојој храбрости, Хари.
Али понекад си стварно глуп.
Не мислиш ваљда да ћеш успети да нађеш Хоркруксе сасвим сам?
Потребни смо ти, Хари.
Никада раније нисам приметио како је ово место лепо.